- Acum? - Acum.
Te cheamă regina. Răspunde cum se cuvine.
- E vreun bărbat acolo ? - Un bărbat ?
Era un poet, un scriitor de piese cred.
- Vine acasă ? - Un poet ?
Un obrazbic ! Marlowe, parcă. Christopher Marlowe.
- A fost în casă ? - Marlowe ?
Da, chiar acela e.
Are o jachetă încântătoare, dar poezia e groasnică.
Câinele !
Maiestate.
Stai dreaptă, fato.
I've seen you.
Tu ești cea care vii la toate piesela la Whitehall, la Richmond.
Da maiestate.
What do you love so much ?
- Maiestate.... - Vorbește !
Știu cine sunt.
Îți plac poveștile de dragoste cu regi și regine?
Cu fapte de armă ?
Sau povești de dragoste ?
Îmi place teatrul.
Să văd poesele jucate de actori, pentru mine e...
Nu joacă pentru tine, ci pentru mine. Și?
Și îmi place poezia mai presus de orice.
Mai presus de Wessex ?
- Când nu-ți găsești soția,
s-o cauți la teatru.
Piesele nu ne învață nimic despre dragoste.
Pot s-o zugrăvească feumos, comic, senzual, dar nu pot arăta adevărul.
Nu pot arăta adevărul.
- Ba pot.
Vreau să spun maiestate, nu o fac, nu au făcut-o, dar cred că e cineva
care poate.
Lady Viola este tânără și neînțeleaptă.
Dumneavoastră sunteți.
Adevărul este dușmanul teatrului, pariez pe averea mea.
Credeam că ești aici pentru că nu ai una.
- Se pare că nimeni nu face pariu cu tine. - 50 de lire.
50 de lire ?
O sumă care merită pentru o problemă care merită.
Poate o piesă să ne arate adevărata natură a dragostei ?
Sunt martora pariului...
și voi fi judecătoarea când va veni ocazia.
Încă n-am văzut nimic care să fi limpezit lucrurile.
Nu mai sunt artificii ?
Vor fi liniștitoare după emoțiile de la audiența cu Lady Viola.
- Ia-o, dar ești un mare prost.
Și-a pierdut fecioria și nu i-ai luat-o tu.
O femeie își dă seama imediat de asta.
Marlowe.
Burbage ?
- Cine e acolo ?
Marlowe.
- După amiază joci Dr. Faustus.
Nu te obosi.
- Ce vrei Kit ? - Masacruzl la Paris e gata.
- Ce ? Ai ultimul act ? - Dacă ai banii.
- Mâine. - Mâine ai paginile.
Termină o dată !
- 20 de lire la livrare.
- Ce sunt banii pentru bărbați ca noi ?
Și dacă aș avea nevoie de o piesă, aștept o comedie de Shakespeare.
- Romeo.
- I-a dat-o lui Henslowe. - Niciodată !
Sunt la Deptford. Respectele mele Rosaline.
I-am dat lui Shakespeare 2 sovereigi pentru Romeo.
Da, dar Ned Alleyn și Admiral's Men o joacă la Rose.
- Trădare !
Trădător și hoț !
Nu.
Nu !
Ia te uită vin Capuletii.
Nu-mi pasă.
Urmează-mă îndeaproape. Voi vorbi cu ei.
Bună seara domnilor ! O vorbă cu unul din voi.
Așa ai să joci?
-Ia te uită vin Capuletii. - Nu-mi pasă.
Urmează-mă îndeaproape. Voi vorbi cu ei.
Bună seara domnilor ! O vorbă cu unul din voi.
- Nu mai o vorbă ?
Fii mai darnic și adaugă și o lovitură.
unde este scriitorul ăla hoț care nu poate să-și țină pana-n călimară ?
Ce înseamnă asta ?
Scoate-ți sabia dacă ești bărbat !
Minunat !
Și un câine.
Nu !
- Aveți milă, actori ! Please !
Nu cu recuzita mea !
- Will! Luptă de scriitor.
- E normal.
Stai ascunsă.
- Ești rănit.
Am visat noaptea trecută un naufragiu.
-Erai aruncată pe țărmul unei țări îndepărtate. -Încă nu.
Încă nu.
Ne trebuie în scena balconului.
Investiția mea ! Lambert !
Răzbunare !
O victorie faimoasă!
- Băutură și femei. Fac cinste !
Ce oră fericită.
- Asta e o tavernă ! - Și tavernă.
- Te știu. Ești poet ! - Da, William cuceritorul.
Câte una.
Ce drăguț e. Spune-mi povestea ta, iar eu îți trezesc închipuirea.
- E un local rău famat. -Este, dar cu o reputație bună
Nu-i nici un rău să bei.
Sunteți bineveniți. Pentru Admiral's Men.
- Pentru Admiral's Men !
Mi-a plăcut.
Maestre Kent,
încă n-ai făcut-o.
Ce să fac ?
Fennyman, trebuie să joace un rol în piesă.
Am unul de spițer mic, dar vital.
Pe ceruri. Mulțumesc.
Despre ce e vorba în piesă?
E despre o doică
Liniște !
Maestrul Shakespeare...
m-a rugat să joc rolul unui spițer.
Spițerul ?
Care e povestea ? Unde e naufragiu ?
Cum se termină comedia ?
- Aș vrea să știu și eu. - Dacă nu știi tu, cine să știe ?
Să fie cu pirați, clauni și un sfârșit fericit
altfel te trimitel la Stratford la nevastă.
Will ! Dle Henslowe ! Domnilor !
Vești dintr-o tavernă în Deptford.
Marlowe e mort.
Înjunghiat.
Înjunghiat într-o tavernă din Deptford.
Ce am făcut ?
Era cel mai bun dintre noi.
S-a stins o mare lumină.
Scuzați-mă.
Dumnezeu să mă ierte.
...Dumnezeu, Isuse cristoase.
O dimineață în luna lui mai
Pari tristă. Dă-mi voie să te duc la călărie.
- Nu e ziua mea de călărie. - Credeam că ești călare.
Mă duc la biserică.
Înțeleg, era de așteptat.
Da era de așteptat... fiind Sunday.
Și zi de doliu.
L-am văzut doar o dată la tine acasă.
Doliu ?
Cine a murit ?
N-am crezut c-o să-ți spun tocmai eu.
O mare pierdere pentru teatru și dans.
Mylady.
- A murit? - Ucis într-o cavernă.
Să spunem o rugăciune pentru sufletul lui.
Will !
Dragostea mea.
Credeam că ai murit.
Este mai rău.
Am ucis un om.
Atingerea lui Marlowe a fost în Titus Andronicus,
și Henry VI al meu, e o casă ridicată pe temelia lui.
Niciodată nu l-ai vorbit atât de bine.
Nu miurise.
Aș da toate piesele mele pentru tot ce nu va mai scrie el.
Minți.
Minți pe malul acestui râu cum m-ai mințit și în patul meu.
Dragostea mea nu e o minciună.
Da, am o soție,
și nu pot să mă căsătoresc cu fiica lui Sir Robert De Lesseps.
N-aveam nevoie de o siție să-ți spun asta,
dar m-ai lăsat în patul tău.
Dragoste de vițică.
Mi-a plăcut scriitorul și m-am dăruit pe un sonet.
Eu am fost și mai păcălit.
Da, ai fost păcălit,
că nu știam ce mult te iubesc.
Te iubesc, Will,
și nu pentru poezie.
Iubirea mea.
- Ai fugit de mine. - Credeam că ai murit...
nu-mi păsa de piese,
ci că n-am să-ți mai văd chipul.
Am văzut sfârșitul piesei, vaveni.
- Nu te mărita cu Wessex. - Dacă nu cu tine de ce nu cu Wessex ?
Dacă nu-l iau regina va ști de ce
și Will Shakespeare nu va mai fi. - Nu.
Dar am să mă duc la Wessex ca o văduvă,
căci promisiunile mele sunt solemne chiar dacă nu sunt sfințite.
Pentru uciderea rudei Julietei Tybalt,
cel care l-a ucis pe Mercutio,
Romeo e exilat, dar călugărul.
- Eu ?
Da Edward. Călugărul care i-a unit îi dă Julietei o băutură.
O face să pară moartă.
și o pune în mormântul capuletilor Capuletilor.
Își va reveni la viață cân Romeo se va întoarce la ea.
N-am spus tot.
Soarta potrivnică face cas mesajul călugărului să nu ajungă la Romeo.
El aude doar că Julieta a murit.
Și se duce la un spițer...
Acesta sunt eu.
și cumpără o otravă mortală.
intră în cavou își ia adio de la Juliet, care zace ca moartea.
Bea otravă.
Moare lângă ea,
apoi ea se trzește și-l vede mort.
Și atunci Julieta ia pumnalul lui...
și se omoară.
Or să crape de râs.
trist..dar frumos.
Am o tichie de catifea albastră.
Am văzut una la fel la un spițer.
Da, o să meargă.
Dar lipsește o scenă.
Între căsătorie și moarte.
Între căsătorie și moarte ?
Am copiat-o pentru tine la un.
copist din Bridewell.
Are o caligrafie frumoasă.
E o scenă nouă.
- Îmi dai replica ? - "Vrei să pleci ? departe-i ziua încă
"privighetoarea fu,
"nu ciocârlia ce-ți săgetă auzul sperios.
"Ea cântă noaptea între rodii.
Crede-mă, iubire, a fost privighetoarea."
"Vezi, iubitul meu, lumina cea
"pismașă ce tivește norii în răsărit.
"Și a mistuit opaițele noaptea...
"pe culmile ce fumegă răsare frumoasa zi.
"Nu-i lumina zilei, nu-i iubire.
"e-o rază ce soarele-o trimite...
"ca purtător de toță în noaptea aceasta...
"să-ți lumineze drumul spre Mantua.
"Rămâi, dar nu e nevoie să pleci încă.
Da, lasă-i să mă prindă și să mor."
"Mor împăcat,
"fiincă așa vrei tu.
"Plecare-i cea mai groanică durere...
"Vino moarte, vino.
dacă Julieta cere."
Mă tem că te vei duce departe.
Sper să mai lucrăm împreună.
"Eu am astfel de otravă ucigașă, dar Mantua cu moartea pedepsește...
pe oricine vinde."
- "Pune acesta...
- în orice băutură"
Ce este ?
- Shakespeare !
Scrib parvenit !
O să-ți arăt unde ți-e locul. În iad !
- Ești pe terenul meu ! -Cu toți mă lupt!
Eu sunt prea de ajuns !
Mișcă !
Pentru prietenii dispăruți.
El este criminalul lui Kit Marlowe !
Will ?
Amprimit vestea lui crezând că tu ești ! Asta e tot ce știu despre Marlowe !
Will ? Este adevărul.
A...fost o încăierare în tavernă.
Marlowe a atacat și a primit propriul lui cuțit în ochi.
S-au certat pentru notă.
Notă? O vanitate !
Nu pentru afiș ci penbtru socoteală !
Doamne.
- Ce ușurat mă simt. - Unde e femeia ?
Închide.
- Lord Wessex. - Rose adăpostește pe tâmpitul care-și bate joc de numele meu!
Vreau să fie dărâmat.
Mr. Tilney ce este ?
Răzvrătire și nerușinare.
Domnule e acolo.
- Unde ? -Acolo.
II-am văzut sânii.
O femeie pe scenă !
O femmeie ! Teatrul se închide !
De ce ?
Pentru destrăbălare și nerușinare !
Și pentru expunerea unei feme pe scenă în public !
Nu el, ea!
Exact.
- E femeie. - Teatrul e închis.
Se va posta un anunț !
Ned, jur, nu am știut nimic.
-N-a știut nimeni. El știa.
L-am văzut cân îi săruta sânii.
- S-a terminat.
îmi pare rău dle Henslowe.
Voiam să fiu actor.
îmi pare rău, Will.
Ai fost.....
minunată.
Mulțumesc.
"Lasă-mă să pun asta în orice băutură"
S-a întâmplat ceva?
Aș fi fost bun.
- Ai fi fost minunată. - Și eu.
Amândoi am fi fost amândoi.
Lambert, ucide-l.
Poate aștepta.
Maestrul de ceremonii ne disprețuiește ca pe niște vagabonzi.
Datatăl meu James Burbage,
a avut prima licență pentru o companie de actori de la maiestatea sa,
și a luat literatura vremii.
Will Shakespeare are o piesă.
Eu un teatru. Curtain e al vostru.
Will ! Vom avea nevoie de Romeo.
Portocaliu ! Drăguț portocaliu !
Nava mea e gata să plece în Virginia la fluxul de după amiază.
- Nu plânge, Lady De Lesseps.
Tu câștigi o colonie.
Și tu 5,000 de lire cu polițele...
din mâna mea.
Mă obligi cu 50 în aur...
să-mi plătesc datoriile ?
Mireasa !
Bună dimineața.
Văd că ești pornit pe... afaceri Să mergem la biserică.
- Pleacă!
Milord !
- Să fii bun cu ea. - Voi fi.
Dumnezeu să vă binecuvânteze!
Mulțumesc. Să mergem. Ești o dădacă bună.
Fluxul ne așteaptă !
Sunteți bineveniți în Virginia !
Acadele cu mere !
Cumpărați !
Mulțumesc. Mere !
Este în regulă ?
da.
Imortalitatea e transformată în spectacol ! La fel și viciu !
Vanitatea așișderea!
Asta e lumea spectacolului !
Două case...suntem pierduți
- Va fi bine.
- Cum ? - Nu știu, e o taină.
Două case,
pline de demnitate,
in înepărtata Verona,
unde este scena noastră.
A două neamuri mândre,
au isbucnit certuri care să curgă sânge mult de frate făcură.
În cele 2 case îndușmănate...
ies doi îndrăgostiți loviți de soartă...
și vrajba cu nenorociri cumplite...
sfârșește cu a tinerilor moarte.
...de aveți răbdare să le ascultați,
ne-am străduit să înfățișăm o poveste.
- Minunat. A fost...
bine?
Pe legea mea Gregory, să nu-i mai lăsăm să ne ia de sus.
- Maestre Shakespeare. - Noroc, Sam. Sam !
Nu e vina mea. Aș fi putut-o face ieri.
Ține-mi un discurs. Spune-mi un rând.
- Mai avem o problemă. - Ce facem acum ?
- Spectacolul trebuie...știi tu. -să continue !
Juliet nu intră 20 de pagini. Va fi bine.
- Cum? - Nu știu. E o taină.
- Lasă-i pe ei să înceapă, legea va fi de partea nostră.
Ce-or îndrăzni să zică eu am să le dau cu tifla.
- Mulțumesc. Mă scuzați. - Do you bite your thumb at us, sir ?
- Can we talk ? - Shh !
- Nu avem o Julieta. - Nu avem o Julieta ?
- N-aveți Julieta ? - O să fie bine.
- Ce-i cu Sam ? - Cine sunteți ? - Thomas Kent.
Îl știi ?
- Fiecare vorbă.
Nu merg la bal s-ascult povața ta,
ci ca s-ador înalta ei splendoare.
- Doică !
- Unde mi-e fata ? Mergi de-o cheamă.
Pe fecioara mea, de când eram de 12 ani,
jur că am stigat-o.
Vino puica mamei !
O doamne, unde-i ?
Puica mamei !
Julieta !
- Cine mă cheamă ?
- O să ajungem cu toți la închisoare. - Ne vedem acolo.
Mama ta.
Aici sunt. Ce dorești ?
E vorba.
Doică, lasă-ne un pic. Avem un secret.
Stai doică. M-am răsgândit. Ne-om sfătui tustrele.
Tu știi că fata noastră-i măricică...
- Știu anii ei, pe zi pe ceas. - N-a împlinit 14.
Mă jur pe 14 dinți ai mei.
-Deși mai am vreo 4,
Spune-mi copilă,
vrei să te măriți ?
Nici nu visez înalta cinste
- Stai, Tybalt ! Bine Mercutio !
Sunt rănit.
Curaj, rana nu poate fi așa de gravă.
Întreabă de mine mâine,
și vei afla ca sunt un om foarte grav.
- Da !
"Eu am aflat de-otrava ucigașă,
dar Mantua cu moartea pedepsește pe oricine-o vinde."
Întâi el, apoi eu.
Romeo, fugi !
Poporul e-narmat și Tybalt ucis. Nu sta așa pierdut !
Ducele la moarte te-osândește de vei fi prins. Fugi !
Sunt jucăria soartei !
Ce aștepți ?
"Sunt jucăria soartei !
Te-ai măritat ?
"Atunci mormântul pat de nuntă îmi va fi."
Te-ai dus,
iubitul meu,
amic și soț ?
Dă-mi de știre în fiecare ceas de peste zi,
o clipă chiar, cuprinde multe zile.
Socotind așa voi fi bătrână până ce-l voi revedea...
pe preaiubitul meu Romeo.
La revedere.
Ce crezi ne vom mai vedea vreodată ?
subtitles copyright AMC afremm@yahoo.com
Îmi pare că te văd acolo jos,
cum zaci ca mort în fundul unei gropi.
Ești palid tu ori ochii mă înșeală.
Și tu iubito,
și tu îmi pari la fel.
Durerea e ce sângele ne bea.
Adio.
Sticluța asta ia-o când te culci,
și dă pe gât tot sucul ei de ierburi.
Și nici răsuflet, nici căldura ta, nu te vor trăda că mai trăiești.
Și-n seara asta ca icoana morții...
vei aștepta tu 24 ceasuri,
și te vei trezi apoi ca dintr-un somn ușor.
Hei șpițer !
Vino aici, te văd cam sărac.
Ia 40 de galbeni.
- Să-mi dai o doză de otravă - Am o astfel de otravă dar,
Mantua cu moartea-l pedepsește pe cel ce-o vinde.
- Ești așa - Mizeria mă face să primesc și nu voința mea.
Mizeriei și nu voinței tale voi plăti.
Ochi, priviți-o cea din urmă dată.
brațe, îmbrățișați-o pentru ultima oară.
Și buze,
poarta sufletului meu,
pecetluiți-o cu un sărut...
eterna învoială...
cu moartea răpitoare.
Vin, călăuz-amară.
Vin, cârmaci nesuferit.
Vin, disperat luntraș...
și-azvâle odată, sfărâmând de stâncă sărmana-ți barcă.
Pentru iubirea mea!
...bunule spițer !
repede lucrează, băutura ta.
mi-a fost de-ajuns o sărutare...
să mor.
Unde mi-e soțul ?
Știu bine unde-ar trebui să fiu. Chiar sunt. Unde este al meu Romeo ?
Mort !
Ce-i asta ?
o cupă-n mâna dragului meu ?
Oreavă văd,
i-a fost sfârșitul grabnic.
Pumnal binevenit,
aceasta-ți este teaca.
Rămâi aici...
și lasă-mă să mor.
Astă zi aduce-o pace sumbră;
trist soarele-și ascunde fața-n umbră.
Vom mai vorbi de-aceste mari dezastre.
Va fi iertat sau pedepsit,
cu asprime, tot insul după vina sa...
caci nu-i nici în povești mai mare jale
decât în a Julietei...
și a lui Romeo-ntâmplare.
- Bravo !
- Dumnezeu s-o apere pe regină! - Vă arestez în numele reginei Elizabeth !
Pe cine arestezi dle Tilney ?
Pe toți !
Admiral's Men, Chamberlain's Men...
și pe toți ceilalți, care au nesocotit...
autoritatea maiestății sale !
Ai închis Rose. Și nu l-am redeschis.
Acea femeie e o femeie !
- Ce ?
O femeie ? Țapul ăla?
La închisoare cu voi în numele reginei Elizabeth !
- Dle Tilney !
Ai grijă o să-mi uzezi numele.
regina Angliei nu se duce..
la spectacole obscene.
Deci nu va merge.
Vino aici, Maestre Kent. Lasă-mă să te privesc.
Da, o iluzie remarcabilă.
Dle Tilney, greșala ta e ușor de iertat.
Dar știu cum e să fii femeie și să ai o profesie de bărbat.
Pe dumnezeul meu, știu ceva despre asta.
De ajuns dle Kent.
De-ar fi aici Lord Wessex.
este doamnă.
Maiestate.
Ai făcut un pariu...
Ai pariat că o piesă nu poate arăta adevărata dragoste.
Cred că ai pierdut.
Ești un băiat lacom. Ți-a plăcut piesa ?
Mi-a plăcut când s-a înjunghiat singură.
Maestre Shakespeare.
Când mai vii la Greenwich, vino fără mască
și o să mai stăm de vorbă.
Maiestate.
Lord Wessex,
atât de repede ți-ai pierdut soția ?
Într-adevăr. Și nava mea,
pleacă cu fluxul de seară.
Cum o să se termine ?
Ca toate poveștile în care dragostea e respinsă
cu lacrimi și o călătorie.
Pe cei uniți printr-o căsătorie de Dumnezeu...
nici eu nu pot să îi despart.
Maestre Kent.
Lord Wessex, cum am prezis, ți-ai pierdut soția în teatru.
Du-te și spune-i la revedere și trimite-o afară.
E timpul să încheiem socotelile.
- Cât era pariul ? - 50 shillingi.
lire.
Dă-i maestrului Kent. O să-i dea cum trebuie.
Spune-i lui Shakespeare să facă ceva vesel...
pentru a 12-a noapte.
- Prea târziu.
Prea târziu.
Milady Wessex.
Nu mai ești scriitor angajat.
50 de lire, Will,
pentru poetul adevăratei iubiri.
Am terminat cu teatrul.
Tatrul este pentru visători.
Uite ce ne-a adus nouă visul.
Noi am făcut asta.
Cât despre viitorul meu, nu ar fi fost altfel.
Ți-am făcut mai mult rău și regret.
Dar asta înseamnă să nu mai scrii
și îmi va părea și mai rău.
Regina a comandat o comedie, Will,
a 12-a noapte.
O comedie.
Care să fie eroul meu?
Cel mai trist om din regat bolnav de dragoste ?
E un început.
Să fie duce. Și eroina
Vândută în căsătorie și în drum spre America.
Pe mare. O călătorie spre o nouă lume.
O furtună. Toți sunt pierduți.
E ajunge pe un mal
întins și pustiu...
Este dusă la duce
- Orsino. - Orsino ?
Îmi place numele.
Dar temându-se pentru virtutea ei se îmbracă în bărbat.
Și nu poate să-i spună că-l iubește.
Dar totul se sfârșește cu bine.
Cum așa ?
Nu știu.
E o taină.
Nu o să îmbătrânești,
- no o să pălești,
și nu o să mori niciodată.
Nici tu pentru mine.
Adio, dragostea mea.
De o mie de ori, la revedere.
Să mă descrii frumos.
Povestea mea începe pe mare,
o călătorie periculoasă spre un tărâm necunoscut.
Un naufragiu.
Valurile sălbatice mugesc.
Nave rapidă, este făcută bucăți
și toate sufletele neajutorate de pe ea...
se-neacă.
Toate cu excepția:
unei femei...
al cărei suflet e mai mare decât oceanul,
și al cărei spirit e mai puternic decât îmbrâțișarea mării.
ei nu-i era sortit să moară înecată,
ci să înceapă o nouă viață.
Va fi o poveste de dragoste,
pentru că ea va fi eroina mea pentru totdeauna.
Traducerea și adaptarea: AMC